EN OLE PARTURI-KAMPAAJA
AAVEKAUPUNKI
Aavekaupunki on mahtava. Nyt 30 prosenttia enemmän ammuskelua.
Ja 40 prosenttia enemmän cowboymusaa.
Ja piikkipallot pyörivät kello 14, 16 ja 18.
Lisäksi keskiyöllä viikonloppuisin.
Kiva kun viet meidät retkelle, Homie.
No niin, lapset. Kolme hurraahuutoa isällenne.
-Hip, hip... -Älä jaksa, äiti.
-Hip, hip. -Kuulimme jo ekankin.
-Hip, hip. -Hei, saisinko ajaa rauhassa.
Hei, isä. Valossa lukee tarkista moottori....
Teippi on varmaan pudonnut.
Noin. Ongelma ratkaistu.
-No voi nyt. -Voi ei.
Ei hätää. Annan vain vähän hoitoa.
SPRINGFIELDIN VANHAINKOTI
He muistivat syntymäpäiväni.
No niin, no niin. Käynnisty, kirottu rakkine.
Kaksi tuntia? Miksi aavekaupunki piti rakentaa niin kauas?
Koska sieltä löytyi kultaa.
Koska he ovat tyhmiä. Siksi. Siksi asioita tehdään.
VERILÖYLYROTKO Vanhan Lännen ystävällisin kaupunki
Tämä on hyvin opettavaista. Olkaa tarkkana, lapset.
llotytöt perustivat kaupungin vuonna 1849, ja ilotyttövälittäjät pystyivät-
-tuomaan uuden ilotytön St. Joesta kolmessa päivässä.
Näin Verilöylyrotkosta kehittyi nopeasti paikka-
-jossa kuukauden palkan sai tuhlattua kolmessa minuutissa.
Kolmessa minuutissa?
Onpa likainen historia.
Ensin pysähdymme huoratalolla.
Sitten käymme kissatalossa, porttolassa, bordellissa-
-ja lopuksi lähetystyöasemalla.
-Luojan kiitos. -Siellä oli paljon ilotyttöjä.
Mutta toki Vanhaan Länteen liittyi muutakin kuin seksi.
Vasemmalla näette aidon vanhan hevospuomin.
Ehkä rosvot käyttivät sitä jossain jännittävässä seikkailussa.
Ja näitä lankkuja käytettiin usein jalkakäytävänä-
-rosvojen tai tavallisten ihmisten toimesta.
-Hieno kuva. -Niin, sir?
-Onko sinua pakko kuunnella? -No, ei ole.
-Mutta jos historia kiinnostaa... -Selvä.
Vau, oletko ikinä nähnyt näin montaa robotticowboyta?
Raahaa se metallinen robottipeppusi tänne.
Ensinnäkin, en ole robotti.
Ja toiseksi, tämä metallipeppu on Vietnamin peruja-
-puolustettuani sinun kaltaisiasi laiskimuksia.
-Niin, mitä saisi olla? -Katsotaan. Yksi, kaksi, kolme...
-... kuusi viskiä. -Asiaa.
Myymme vain sarsaparillaa, emme alkoholia.
-Voit juoda sitten kotona. -Ihan tosi.
Hei, nuo kortit on merkitty.
Katso nyt, mitä teit.
Anteeksi. En tiedä, mikä minuun meni.
Unohdetaan koko juttu.
Mitä tämä on? Teekutsut? Tappakaa nyt joku.
Miksi aina sinä ja robotit?
Heipä hei, suloposki.
Kuka on pikku lehmityttö?
Hei, äiti. Katso, mitä sain.
Onpa söpö.
Saitko sen matkamuistomyymälästä?
En, se vartija jakelee näitä.
Parasta suojautua.
Retkut aikovat ammuskella.
-Varastit ilotyttöni. -Ohi meni.
Kuole, keltamaha.
Bang-bang.
Missä ammuskellaan?
Vanha Curly näytteli saarnamiestä, ennen kuin erotimme hänet.
Täällä hän vain pyörii.
Auttakaa, olen sairas.
-Homer. -Se on hauskaa, Marge. Hän on sairas.
-Pitäisikö häntä auttaa? -Hän tietää, mitä tekee.
Näin hyvää sarsaparillaa ei Springfieldistä saa.
Pistää veren kiertämään.
-Pidätkö siitä? -Haista huilu.
Voinko käydä vessassa ennen lähtöä?
Pitäisi jo lähteä. Haluan nähdä Inside the Actors Studion.
Tänään vuorossa F. Murray Abraham.
-Mutta minun on pakko... -F. Murray Abraham.
LEVÄHDYSPAIKKA 85 HIENOA KYLPYHUONETTA
Levähdyspaikka. Pysäytä.
Ei ehdi nyt, matka etenee nopeasti.
-Voinko käydä puun takana? -Oletko muka joku eläin?
Kuka siellä takana hokeekaan pysähtymistä, on paras lopettaa.
Vau, katsokaas tuota pyttyä.
Palataan sinne. Se voi olla syntymäpäivälahjani.
Olemme kohta kotona, isä. Enää pari kertaa horisontin yli.
-Saatan kohta räjähtää. -Istu vaan ja rentoudu.
En anna isälleni tapahtua mitään pahaa.
Voi luoja. Munuaiset ovat räjähtäneet.
-Ei mitään jäljellä. -Voi ei.
Niin käy kun vanhenee.
Luonnollinen asia. Kauniskin omalla tavallaan.
Munuaiset olivat eilen vuositarkastuksessa ihan kunnossa.
Anteeksi, tohtori. Minäkin tiedän sentään jotain lääketieteestä.
Kaikella kunnioituksella, Homer, röntgenkuva vahvistaa räjähdykset.
Se selittäisi myös ne kuulemasi poksahdukset.
En siis tarvitse autoon uutta äänenvaimenninta?
En voi hyvin. Ehkä pitäisi syödä jotain.
Syömiset taitavat olla ohi sinun osaltasi.
Paljonko minulla on elinaikaa?
Ihme, että olet vielä hengissä.
-Syytän itseäni tästä kaikesta. -Mekin syytämme sinua.
Enkö mitenkään voisi auttaa isääni jollain tavalla?
-Voisit lahjoittaa munuaisen. -Munuaisen?
-Hyvä on. -Munuaisen odotuslista on...
-... hyvin pitkä ja... -Sanoin jo, että hyvä on.
Jäikö muka jokin epäselväksi?
Kiitos, poikani.
Otan vasemman. Tuntuu hyvältä ja joustavalta.
Tosin oikeakin vaikuttaa aika houkuttelevalta.
Porsaankyljyksiä, hampurilaisia, hot dogeja ja porsaankyljyksiä.
Tri Hibbert sanoi, että sinun on kerättävä paljon voimia.
Ja mikään ei ole liian hyvää ihanalle avuliaalle miehelle.
-Sitä mieltä minäkin olen. Mutta... -Katso tätä, isä.
Vuokrasin kaikki lempigorillaleffasi.
-gorillapartio, gorillasaari VI. -Tanssivat apinat.
Lentokoneversio.
-Voinko pöyhistää tyynysi? -Mikään ei ole liian hyvää.
Nyt kun Lou Gehrig on kuollut, olen maailman onnellisin mies.
MOEN KAPAKKA
Pakko sanoa, että olet todella rohkea suostuessasi leikkaukseen.
Ei se ole leikkaus, Moe. Tohtori kutsui sitä vain toimenpiteeksi.
Ei, ei. Polentan tekeminen on toimenpide.
Nyt on kyse hengenvaarallisesta leikkauksesta.
Ihan tosi? Onko se vaarallinen?
On se. Vaikka selviäisitkin leikkauksesta...
Toimenpide. Vaarallinen toimenpide.
Yhdellä munuaisella et pysty enää edes ryyppäämään kunnolla.
Yritätte vain pelotella.
Ja joudut samalla elinluovuttajien listalle.
Kaikki haluavat silmiäsi, selkärankasi tai surkastuneen häntäsi.
-En halua mitään sellaista. -Menen suoraan asiaan.
Saisinko pakarasi? Jos siis kuolet.
Ne näyttävät aika mukavilta.
-No kyllä kai. -Ovatko nuo huulet oikeat?
No itse asiassa... Lopettakaa tuijottaminen.
Kyllä. Sopisi minulle loistavasti.
Marge, olen vähän ajatellut.
Sen sijaan, että luovuttaisin oman kuluneen munuaiseni-
-voisin antaa ukille keksimäni tekomunuaisen.
Homer, se oli vain oluttölkki, johon liimasit pillin.
Mutta en halua, että pehmeää ja linjakasta vartaloani leikataan.
Miksei kukaan kertonut, mihin oikein lupauduin?
Tämä on kaikkien muiden syy.
Tiedän, että pelkäät, Homie, mutta muista, miksi teet tämän.
Isäsi takia. Hän on kasvattanut ja hoitanut sinua.
Jaakko ja Jenni nousivat mäkeä-
-ja Jenni seurasi perässä. Loppu. Hyvää yötä.
Onko se sama Jaakko Jaakko ja pavunvarressa?
-Tiedätkö poikani, luulen niin. -Jaakko Salo? Onko hänkin sama?
-No miksi ei? Hyvää yötä. -Sama kuin Jaakko Be Nimble...
...Jaakko Pakkanen ja pikku-Jaakko?
Otapas vähän lääkettä.
Sinne meni.
Rakastan sinua, poikani.
Olen isälle paljon velkaa.
lltasaduista alkoi ikuinen rakkauteni painettuun sanaan.
TV-OPAS
Munuaisen lahjoittaminen on hieno tapa osoittaa tunteesi.
Olet oikeassa, Marge. Teen sen.
Jos kuolen leikkauksessa, teetkö yhden asian puolestani?
-Mitä vaan, kultaseni. -Räjäytä sairaala.
No...
-... lupasin jo. Pakko kai se on. -Hyvä tyttö.
SPRINGFIELDIN SAIRAALA KÖYHIÄ LÄÄKÄREITÄ
Tohtori Martens jalkaosastolle.
-Korvauksista luopuminen. -Älä lue. Allekirjoita vaan.
En yleensä allekirjoita paperia, jossa on tällaisia merkintöjä.
Se vapauttaa meidät vastuusta, jos kuolet hoitovirheemme takia.
Se on peruslomake.
-Rakastan sinua, poika. -Minäkin rakastan sinua, isä.
ÄIkää huoliko. Kaikki on kohta ohi.
Ja... Mitä ihmettä...?
Tuosta ikkunasta on päästävä eroon.
Minne hän meni?
En voi uskoa, että isä pakenisi ja jättäisi isänsä kuolemaan.
Edes minä en tekisi niin. Olen sentään Amerikan paha poika.
Sydäntä raastava tilanne.
-Olenko jo kuollut? -Et.
-Entä nyt? -Et.
-Nyt? -Kerron sitten, kun kuolet, ukki.
Kiitos.
En ansaitse elää sivistyneiden ihmisten joukossa.
Jopa he näyttävät sivistyneiltä minuun verrattuna.
Voin elää merellä. Se antaa anteeksi.
Toisin kuin ne ilkeät vuoret. Vihaan niitä niin paljon.
Tätä ei merikään kestä.
Anteeksi. Pakoilen häpeällisesti ja haluaisin näyttää hyvältä.
Pääseekö laivalle perämieheksi?
-Mielellään 1. perämies. -Jos katsot vähän tarkemmin...
...niin näet, että tämä on laivanmuotoinen toffeekauppa.
Pidän toffeesta, mutta en ansaitse sitä.
-Hei, hei! -Mitä nyt?
Hassu tuli piristämään osana sairaalan Viimeiset Naurut -ohjelmaa.
Viimeiset Naurut?
Mitä pidät sairaalaruoasta?
En tiedä. En saa syödä mitään.
Okei, no katsellaanpas potilastietoja.
Voihan.
Molemmilla on aika vähissä, siirryn suoraan loppunumeroon.
-Hyvää vointia. -Tule takaisin, tohtori.
Rahtialus. Täydellistä.
Haluaisin töitä. Mitä tahansa.
Jos kapteeni puuttuu, voin olla sekin.
Onko kokemusta laivoista?
Olin juuri tuossa toffeekaupassa.
Se riittää.
Tervetuloa kadotettujen sielujen laivaan.
Laivan perässä lukee Kullanmuru.
Kullanmuru
Olisi pitänyt jo maalata sen yli.
Tule tapaamaan miehistöni.
-He ovat niitä kadotettuja sieluja. -Sanoit jo siitä äsken.
Yksi kadotettu sielu liittyy joukkoomme.
Hei, keitä oikein olette?
Ai keitä? Emme ketään. Minne matka? Ei minnekään.
Olemmeko olemassa? Kuka tietää?
-Päästäkää minut pois. -Älä usko häntä.
Olemme kyllä olemassa.
Seilaamme merillä ja yritämme unohtaa.
-Unohtaa mitä? -No niin, taas mentiin.
Hylätyn rakkauden tarinani on pitkä ja katkera.
Käykää nyt vessassa, en halua kenenkään liikkuvan kesken tarinan.
Minun tiikeritarinani on parempi.
Synnyin köyhiin oloihin.
Varastin kerran leivän ja pakastin sen, kunnes se oli hyvin kova.
Sitten ryöstin sillä pankin.
Ja kun hra Dinkley näki, mitä olin tehnyt-
-sain ikuisen porttikiellon autopesuun.
-Ikuisen? Kauheaa. -Olisin tappanut sen Dinkleyn.
Kuten näet, olemme sekalainen joukko moukkia ja tomppeleita.
Tule, muukalainen, liity häpeälliseen seuraamme.
Kerro meille tarinasi.
Maissa minut tunnettiin Homer Simpsonina-
-kuten varmaan täälläkin.
Lupasin luovuttaa isälle munuaisen, mutta jänistin viime hetkellä...
-... ja jätin hänet kuolinvuoteelleen. -Hyvä luoja.
-Miten saatoit? -Taidan voida pahoin.
Varastin tämän hanurin sokealta apinalta.
Mutta sinä olet vielä pahempi.
Niin, tiedän.
Se oli viimeinen kerta, kun luotan kummallisiin ihmisiin.
Edes meri ei anna anteeksi.
Paras hiekkalinnamme ikinä, isä.
Olemme loistava tiimi, poikani.
Olisipa minullakin tuollainen suhde isääni.
Tai lapsiini.
No, kai minun on tehtävä aloite.
Hei!
-Tohtori Bombay, tulkaa heti. -Selvä. Se on menoa nyt.
En elä enää häpeässä.
Näytän perheelleni, millainen mies olen.
No niin, nyt...
Etkö anna viimeistä ehtoollista?
Se on katolilaisilla, Marge. Sama kuin pyytäisit voodootanssia.
Tri Hibbert. Luulin, että olit löytänyt ukille toisen munuaisen.
Larry Hagman vei sen. Nyt hänellä on viisi. Ja kolme sydäntä.
Emme halunneet antaa niitä, mutta emme mahtaneet mitään.
ÄIkää huoliko ukistanne. Pääsen parempaan paikkaan-
-Shelbyvillen sairaalaan.
-Ketä yritän huijata? Olen mennyttä. -Etkä ole, isä.
-Homer. -Isä.
-Poikani. -Olen pahoillani, isä.
Käyttäydyin häpeällisesti.
Pelko sai kai minut pakenemaan.
-Mutta rakkaus sai palaamaan. -Olet siunattu, poikani.
Tiesin, että pelastaisit minut.
Homer, tämä saattaa pistää ihan pikkaisen.
Mutta...
Sinä senkin...
Voi ei.
Olipa lähellä...
-Hän on heräämässä. -Voi Homie, olet kunnossa.
Älä yritä liikkua, isä. Nielit paljon moottoriöljyä.
Anteeksi kun karkasin taas.
Isä on varmaan jo kuollut.
Kunhan paranen ja olen rakentanut ne keittiön hyllyt...
-... niin käymme hänen haudallaan. -Haudasta viis.
Olen elämäni kunnossa.
-Ei olisi pitänyt tehdä noin. -Ihme on tapahtunut.
Sinä paranit.
Mitä? Mitä nyt?
Hei!
Samalla kun korjailimme luitasi ja laskimme verta takaisin sisään-
-otimme samalla munuaisen isääsi varten.
Teurastajat. Antakaa se takaisin. Tänne se...
Anna tulla.
Uskallakin lähteä, senkin... Saan vielä munuaiseni, vanhus.
Sinunkin on nukuttava joskus.
Olet varmaan vähän vihainen ukille, isä. Mutta teit hienon teon.
Aivan. Lyhensit omaa elämääsi huomattavasti-
-jotta joku toinen saisi elämälleen lyhyen jatkoajan.
No, olette kai oikeassa. Halataan.
En tarvitse kahta munuaista. Tässä on kaikki, mitä tarvitsen.
-Hei isä, älä kutita. -Aivan, minä kutitan.